Moskva i Kijev ratuju i u Africi?
![Moskva i Kijev ratuju i u Africi?](https://ip.index.hr/remote/bucket.index.hr/b/index/5d2da066-26c0-44ca-904b-9db98ee56179.png?width=765&height=415)
NA PRVI pogled priča je jasna: na žutom pijesku u Maliju, tuareški borci sa svojim pomoćnicima poziraju za pobjedničku fotografiju. Odmah pored zastave separatističke tuareške paravojske MLNA stoji žuto-plava ukrajinska zastava. Poruka: Ukrajinci su sudjelovali u zasjedi u kojoj je poginulo mnogo ruskih plaćenika i vojnika Malija.
Predstavnik ukrajinske vojne obavještajne službe HUR dao je izjavu čiji sadržaj navodi na takav zaključak. Vladajuća vojna hunta u Maliju nakon toga je prekinula diplomatske odnose s Ukrajinom.
Na drugi pogled priča je kompliciranija. Ministarstvo vanjskih poslova u Kijevu zatražilo je od Bamaka da dostavi dokaze o umiješanosti Ukrajine. I neki stručnjaci sumnjaju u tu verziju price.
"Ne vjerujem da je Ukrajina tu odigrala neku ulogu", kaže Ulf Laessing, šef ureda Zaklade Konrada Adenauera za Pojas Sahela, koja je bliska njemačkoj Kršćansko-demokratskoj uniji (CDU). "Ukrajina dobro poznaje sjever Malija jer su imali mnoštvo helikopterskih pilota u misiji MINUSMA. Ali, ne mogu ni zamisliti kakav bi višak vrijednosti Ukrajina mogla ponuditi tuareškim pobunjenicima, koji najbolje poznaju svoju regiju", kaže Laessing u razgovoru za Deutsche Welle.
Što kome koristi?
Debakl ruskih plaćenika, koji su u ime vojne hunte imali zadatak da poboljšaju sigurnosnu situaciju u kriznoj državi, kao i nejasna uloga Ukrajine u svemu tome, vode u pitanje: vode li, i u kojoj mjeri, Rusija i Ukrajina takozvane "delegirane" ("proxy") ratove na afričkom tlu? Koji narativ kome koristi?
Ukrajinski analitičar za sigurnosna pitanja Iliya Kusa također "ne vjeruje" da je njegova zemlja sudjelovala u događajima u Tinzauatenu u sjevernom Maliju. On smatra da ruski mediji toj verziji priče daju veliki značaj.
Stručnjak Kijevskog instituta za budućnost u razgovoru za DW napominje: "Preuzeli su je i govorili o ukrajinskoj umiješanosti, jer je to slika povoljna za Rusiju. Tako mogu uvjeriti afričke zemlje da je Ukrajina zla i da nije konstruktivan partner." S tim argumentom Rusija može proširiti svoju vojnu nazočnost u regiji Sahela, vjeruje Kusa.
Irina Filatova, ruska povjesničarka na južnoafričkom Sveučilištu Capetown i umirovljena profesorica Sveučilišta KwaZulu-Natal, smatra da bi Ukrajina imala koristi od toga da bude percipirana kao akter: "Želi afričkim zemljama pokazati da Rusija nije svemoćna i da može izgubiti."
Za Ulfa Laessinga, to bi ipak nanijelo štetu imidžu Ukrajine: "Ukrajina sebi ne čini uslugu udruživanjem s tuareškim pobunjenicima, koje se često povezuju s otmicama, švercom i džihadistima." Čak ni u prijestolnici Malija Tuarezi nisu popularni – povijesno je to utemeljeno, jer su ljude s juga zemlje odvodili kao robove, a aktualno jer su prodorom na Timbuktu 2012. godine izazvali krizu koja još uvijek traje.
Kijev na strani sudanske vojske – Moskva na obje strane
U Sudanu, oko 3.000 kilometara istočnije od Malija, plamti još jedan krvavi sukob koji se često percipira kao "proxy" rat: tamo se od travnja 2023. godine regularna vojska i specijalne jedinice RSF-a bore za prevlast.
Ukrajina ostaje vjerna vođi vojske generalu Abdel Fatahu al-Burhanu, koji ju je logistički i diplomatski podržao u obrani od ruske invazije. Rusija je, s druge strane, bila na strani RSF-a, pod čijom zaštitom skupina Wagner i drugi ruski igrači upravljaju unosnim rudnicima zlata.
Ali Rusija nikada nije dosljedno podržavala samo jednu stranu u sukobu, već uvijek samo onu koja najbolje služi njezinim interesima, smatra Filatova: "Rusija podržava i središnju vladu jer ona kontrolira obalu, gdje Rusija želi izgraditi vojnu bazu."
To što se u Sudanu, skoro 16 mjeseci nakon izbijanja rata, i dalje vode intenzivne borbe, ima veze i s isporukama oružja drugih regionalnih sila poput Ujedinjenih Arapskih Emirata i Egipta. Kijevski analitičar Iliya Kusa vidi Sudan kao sekundarni prioritet za Ukrajinu: "Naravno da je našoj zemlji zanimljivo svako mjesto gdje je Rusija prisutna. Logika glasi: tamo gdje je Rusija, moglo bi biti zanimljivo i za nas."
Protivnici i daleko od ukrajinskog bojišta
Možda je upravo ta logika leži uzrok incidenta prikazanog na video-snimku koji je u veljači objavio "Kyiv Post": kratka snimka prikazuje trojicu muškaraca s povezima preko očiju i vezanim rukama kako kleče na zemlji tijekom vjerojatnog ispitivanja od strane ukrajinskih specijalnih snaga. Jedan od zarobljenika tvrdi da pripada plaćeničkoj grupi Wagner– i da je u Sudanu sa zadatkom da sruši tamošnju vladu. Ukrajinci i Rusi kao ratni neprijatelji – ali ne na fronti u napadnutoj zemlji na istoku Europe, već u dalekom Sudanu?
"Nazočnost obje strane je toliko nejednaka da je teško govoriti o delegiranom ratu", smatra Irina Filatova. "Očigledno je da se ukrajinske specijalne snage i vojna obavještajna služba Rusije bore gdje god je to moguće. Također je važno za Ukrajinu da se bori protiv Rusa u Africi - ali bez cilja uspostavljanja geopolitičke hegemonije kao što to Rusija nastoji."
Utemeljitelj i predsjednik Nadzornog odbora južnoafričkog Instituta za studije sigurnosti, Jakkie Cilliers, vidi znakove "proxy" ratova u Africi, ali između Rusije i Zapada u cjelini: "Imam dojam da se suočavaju u Africi." U odgovoru za DW on piše da bi bio iznenađen kada zemlje poput Velike Britanije, Francuske i SAD-a tamo ne bi bile aktivne u smislu pružanja savjeta, obavještajnih informacija, pa čak I distribucijom ciljnih podataka za vojne akcije. "Vidimo samo vrh ledenog brijega."
![](/Content/img/loader_40px.gif)
bi Vas mogao zanimati
Izdvojeno
Pročitajte još
bi Vas mogao zanimati